“Treaba S.I.E. cu comunitățile de români care trăiesc în jurul granițelor României ar fi doar aceea de monitorizare a situației și de ajutorare al acestora prin informarea corectă a decidenților politici. În acest context, mă întreb, întreb: în slujba căror interese sunt acei oameni din Serviciul de Informații Externe care, în loc să servească interesele superioare ale națiunii române, le servesc pe ale altora”?!
Duminică, 20 august 2023, s-au încheiat cursurile Universității de Vară de la Izvoru Mureșului, manifestare ajunsă la cea de-a XX-a ediție. Organizatorii din acest an au fost Forumul Civic al Românilor din Covasna, Harghita și Mureș (președinte Dragoș Burghelia), în parteneriat cu Fundația Națională pentru Românii de Pretutindeni și Centrul European de Studii Covasna-Harghita, cu binecuvântarea Episcopiei Ortodoxe a Covasnei și Harghitei.
Timp de 6 zile, invitații, români din jurul României, dar și din țară, cursanți, lectori, profesori din mediul universitar și academic, politicieni, oameni de cultură, ziariști, au dezbătut teme de interes general și particular, cu precădere subiecte ce privesc drepturile minorităților românești din jurul României și din Balcani și relațiile bilaterale ale României cu statele respective.
De asemenea, în cadrul dezbaterilor, s-a discutat și despre problematica românilor care trăiesc în comunitățile multietnice și pluriconfesionale unde sunt numeric minoritari. Pe tot parcursul dezbaterilor, s-au spus lucrurilor pe nume, s-au făcut critici la numeroasele probleme care-și așteaptă rezolvare de prea mult timp și s-au făcut propuneri pentru soluționarea acestora.
Unul dintre foarte puțini oameni care cunoaște foarte bine problematica românilor care trăiesc în jurul României și în Balcani, dar nu numai, este Eugen Popescu, director al Centrului Românesc de Studii și Strategii, fost director și director general în cadrul Guvernului României și M.A.E.
- Domnule Eugen Popescu, care este în prezent starea de fapt din comunitățile de români care trăiesc în țările din jurul României și din Balcani?
- Aș spune că situația acestora s-a îmbunătățit din ce în ce mai... rău! Lăsând însă gluma la o parte, vă spun că situația comunităților de români din zonele amintite de dumneavoastră nu s-a îmbunătățit deloc! Din păcate, lucrurile au evoluat negativ din punct de vedere al interesului autorităților statului român față de problemele minorităților românești! Chiar dacă fac parte din Uniunea Europeană, unde există niște norme de respectat privind drepturile minorităților, Bulgaria și Grecia nu recunosc minoritățile românești din aceste state!
În Bulgaria, de exemplu, sunt circa 150.000 de români/daco-români în zonele Vidin și Valea Dunării, apoi mai sunt aproximativ 1.500 de aromâni în regiunile Blagoevgrad și Peștera și, nu vă mirați, încă cca. 500.000 de vorbitori de limba română, numiți rudari românofoni! O parte dintre aceștia din urmă au tenul mai închis, iar alții sunt blonzi cu ochi albaștri! Nimeni din România nu cunoaște originea și istoria acestora! Oamenii aceștia n-au niciun fel de drepturi, școală, biserică și mass-media în limba română! Ei nu există pentru statul român, și nici pentru statul bulgar!
În Grecia există cca. două milioane de români/aromâni, care, în marea lor majoritate, trăiesc în zona Salonic (“Săruna”, denumirea veche în dialectul aromân), și pentru care, în urmă cu multe zeci de ani, existau 117 școli și licee românești! Nici în Grecia, alt stat membru al UE, nu este recunoscută nicio minoritate etnică! Ultima scrisoare oficială a statului român adresată Greciei, privind drepturile minorității românești de acolo, a fost făcută în anul... 1948, în timpul Republicii Populare Române!! De atunci, nicio instituție din statul român n-a fost interesată de situația comunității românești de acolo! Încă o informație: aromânii din Grecia n-au voie să folosească oficial dialectul lor matern (aromân), ci numai în cadrul familiei lor! De ei, de aromânii de acolo, răspunde... Ministerul Apărării din Grecia!!! Autoritățile române, probabil în complicitate cu cele din Grecia, i-au uitat de mult!
Nici în Macedonia de Nord nu este recunoscută minoritatea românească, formată din aromâni și megleno-români, care se cifrează la aproximativ 150.000 de suflete, pentru care, pe vremuri, existau școli și licee cu predare în limba română (la Ohrid, la Bitola etc.).
În Albania, unde trăiesc cca. 300.000 de români/aromâni, minoritatea aceasta este recunoscută de statul albanez, însă, până la acordarea de drepturi la educație și mass-media în limba română/dialectul aromân, mai este cale lungă. Deși există o hotărâre definitivă privind retrocedarea “Casei Iorga” de la Saranda, statul albanez refuză cu obstinație să pună în aplicare această hotărâre!
În Serbia există două comunități compacte de români, una, în Voivodina, de cca. 35.000 de români, care au toate drepturile (școli, biserici, mass media), și alta, în Valea Timocului, în Serbia de Răsărit, de cca. 300.000 de români, unde există 154 de localități compact românești și 20 de localități cu populație mixtă, în care trăiesc români/vlahi care n-au niciun drept, nici școli și nici mass media. Cele câteva biserici existente au fost construite prin jertfa Părintelui Boian Aleksandrovic și cu ajutorul unor români din comunitate. Este bine să se știe că, în Valea Timocului, autoritățile sârbe nu dau autorizații pentru construcția de biserici românești! Românii/vlahii de acolo construiesc niște clădiri drept garaje, pe care au pus ulterior câte o cruce, ele devenind astfel biserici! și în prezent, părintele Bojan Aleksandrovic, Vicar administrativ al Vicariatului B.O.R. “Dacia Ripensis” din Timoc, este supus unor presiuni constante din partea autorităților statului sârb! În Voivodina, statul sârb recunoaște Biserica Ortodoxă Română, însă nu și în Valea Timocului!!
În Republica Moldova, se cunoaște, în prezent trăiesc cca. 3 milioane de români (la începutul anilor `90 aici erau 4.335.000 locuitori!), care au problemele legate de redobândirea cetățeniei române. Reunirea Republicii Moldova cu România este întârziată de acțiunile agenturii ruse, atât de la București, cât și de la Chișinău!
În Ucraina trăiesc cca. 500.000 de români, în special în trei zone geografice: în Transcarpatia sau Maramureșul Istoric, în Nordul Bucovinei și Ținutul Herței și în Sudului Basarabiei, acum regiunea Odesa. și aceștia sunt în curs de deznaționalizare. Deși acum Ucraina, aflată în plin război, este ajutată de România în toate felurile, autoritățile de la Kiev duc o politică agresivă împotriva comunităților românești, împărțindu-i pe membrii comunității în români și în...moldoveni! În timp ce elevii din Transcarpatia și Cernăuți studiază în școli după o programă în limba română, cei din regiunea Odesa învață după o programă în limba... “moldovenească”! În curând, învățământul din școlile românești existente în Ucraina va fi ucrainizat în proporție de 99%!! Autoritățile de la Kiev vor cu orice preț să elimine educația în limba română, constrângând școlile din subordine să treacă în totalitate la limba ucraineană de predare, conform noii Legi a Educației din Ucraina!
În Ungaria, cele câteva mii de români care mai există acolo, care trăiesc în apropierea graniței de vest a României, sunt în curs de asimilare. De-a lungul anilor, alți 100.000 de etnici români greco-catolici au fost complet asimilați prin metode elaborate și aplicate agresiv asupra comunității românești.
Deși problematica acestor comunități de români care trăiesc în jurul granițelor României este cunoscută de ani buni, clasa politică și instituțiile care au răspuns de problemă n-au făcut nimic pentru aceștia!
- Aveți vreo explicație, domnule Eugen Popescu?
- În orice stat dintr-o democrație, se cunoaște, politica externă a acestuia este făcută de Ministerul de Externe! La noi, în cadrul Ministerului Afacerilor Externe lucrează oameni și ... “oameni”! Din păcate, în această instituție fundamentală a statului român nu există politici publice prioritare pentru comunitățile de români care trăiesc în țările din jurul României. Cu alte cuvinte, statul român este extrem de pasiv, fără să se implice în promovarea propriilor noastre interese pentru recunoașterea și acordarea de drepturi românilor care trăiesc în comunitățile istorice.
În plus, trebuie spus adevărul nerostit de prea multă lume, există unele structuri subterane ale statului român care se substituie statului român și care fac politica externă a țării! Mă întreb: în folosul cui? Cu siguranță nu al României!
La Ministerul Afacerilor Externe din România, cred eu, oameni din Serviciul de Informații Externe (S.I.E.) dictează cam peste tot! Treaba S.I.E. cu comunitățile de români care trăiesc în jurul granițelor României ar fi doar aceea de monitorizare a situației și de ajutorare al acestora prin informarea corectă a decidenților politici. În acest context, mă întreb, întreb: în slujba căror interese sunt acei oameni din Serviciul de Informații Externe care, în loc să servească interesele superioare ale națiunii române, le servesc pe ale altora?! Să existe oare interese ascunse ale unor structuri ale statului român, interese care sunt ilegal promovate ca politici ale statului, în loc să fie lăsat Parlamentul și Guvernul să elaboreze și să implementeze astfel de politici?! Mai este statul român o democrație dacă se întâmplă astfel de lucruri?
Națiunea română are la dispoziție un instrument fundamental, STATUL ROMÂN, care, dacă nu mai lucrează în interesul națiunii române, el își pierde rostul existenței sale. STATUL trebuie să-i apere pe toți românii, dinlăuntrul și din afara granițelor.
Primul pas care trebuie făcut: o diplomație activă, făcută de profesioniști care să servească interesele națiunii române din interiorul și din afara granițelor! Iar această diplomație să lucreze sub “comanda” unui președinte pentru care poporul român, națiunea română reprezintă totul, nu doar o sursă de venit și de finanțare a plimbărilor președintelui, așa cum se întâmplă în prezent.
Să ne ajute Dumnezeu să știm să ieșim din această situație care generează în prezent un adevărat etnocid identitar și care este pe cale să facă să dispară milioane de români, transformați în greci, ucraineni, sârbi, bulgari, albanezi etc.
Aurel Rațiu
Izvoru Mureșului, 19 august 2023